Tidligere i Greys hvide verden...
Det må I undskylde.
Mor! Hvad laver I her? Hvad er der sket? Er I okay?
Bare en konsultation.
- Brystkræft? - Det gør mig virkelig ondt.
Skal jeg hente Maggie?
Nej.
- Jeg havde et barn. - Havde?
Han levede i 43 minutter uden en hjerne.
Det slog mig næsten ihjel.
- ...ikke komme hjem? - Jeg kan ikke.
- Hvad? Jeg er ikke... - Jeg vil ikke have en baby!
Jeg tænker ofte på dig, og jeg er med på den.
Hvis du er. Hvad siger du?
SEATTLE-TACOMA INTERNATIONAL LUFTHAVN
Kør videre. Kom så. Fortsæt.
Han siger, at når jeg har fået styr på det,
så skal jeg ringe til ham. Hvem siger det?
Hun fandt sin mor ved bagagebåndet.
Nå, men han er et arrogant røvhul.
Maggie har dårlig smag, når det gælder mænd.
Jeg kan ikke lide ham.
Vi har fantastisk sex.
Måske bør jeg ikke være kræsen.
Du burde være kræsen. Du er dødlækker.
Det siger du, fordi du må spise min mad
- og bo i mit hus. - Ja,
- men det passer stadig. - Tak!
- Der er hun. - Ting går i stykker.
En æggeskal bliver aldrig god som ny.
Et vindue bliver aldrig helt igen.
Efter et halvt minut taler hun om sine bryster.
Det er alt, hun tænker på. Hendes brystoperation.
Hendes bryster er helt fine.
Når hun stiger ind, så se, om de ikke er perfekte.
Jeg glor ikke på din mors bryster.
Det kaldes termodynamikkens 2. lov.
Det kaldes også livet.
- Det er godt at se dig, Meredith. - Hej! Det er godt at se dig!
Alex, ikke?
Hvad har du sagt?
Hvad?
Det er ikke mig, der vil have kæmpebryster!
Sjældent bliver ting gode igen.
Men de går altid i stykker.
Vent. Siger du, at der ikke er et budget for spædbørn
- og deres små hjerter? - Lad være.
Hver gang du mangler noget,
siger du: "De små spædbørn. De småbitte spædbørn."
Du slår falsk alarm med "små spædbørn."
Fortæl hende det, dr. Webber.
Robbins vil have trådløse skærme til fosterovervågning,
- når, dem, vi har, er... - Det vedrører ikke mig.
Det var pokkers.
Jeg har også trådt ham over tæerne.
- Ikke så grundigt som mig. - Lidt som du gjorde.
- Hvad gjorde du? - Jeg har en patient.
Dr. Spano til Onkologi.
- Hej. - Indkommende!
DeLuca! Indkommende.
Forventet ankomst under et minut.
Jeg vidste ikke, du var tilbage.
En af patienterne led af synkope. I får brug for en neurolæge.
Jeg mente hvordan går det?
Det er rart at arbejde.
Men det bliver... Det bliver en travl dag.
Jeg håber, det hurtigt er overstået.
Elsie Clatch, 95, besvimede under en vandretur,
hendes GCS er på15, de vitale organer er stabile.
- Forsigtig. Hun er skadet. - Hold nu op, Lewis, alt det postyr.
- Vandretur? - Hvordan tror du, jeg blev 95?
- Opmærksom og orienteret gange tre. - Har du slået dit håndled?
Nej, det er fint.
Han faldt også. Han ville ikke give slip på min hånd.
Ingen grund til at risikere noget. Kom.
Hendes synkope varede mindst et minut.
Du har vist set mange medicinske udsendelser.
- Det bliver han ikke glad for. - Jeg er hjertekirurg.
En, to, tre.
Du skal ikke være vigtig.
Du var kirurg, det var jeg også.
- De er kirurger nu. - Hendes hoved skal CT-scannes.
Vi vil gerne udelukke andre kvæstelser.
Det er ingenting. Jeg blev bare lidt svimmel.
Du ved ikke, at det er ingenting.
Jeg ved lige så meget som dig.
Jeg faldt.
Jeg er gammel. Det har jeg lov til.
Der skal foretages et EKG og blodprøve med hjerteenzymer.
Du hørte manden.
- Hejsa. - Hej.
Pierce spurgte, om hun måtte udskrive aneurisme-patienten, som I tilså,
hvis du ikke havde indvendinger.
Nej, slet ikke.
Alle tiders.
Så har du...
overvejet det?
Nej. Det behøver jeg ikke. Du kan udskrive ham.
Nej. Jeg mener det, jeg sagde om
- mine følelser for dig. - Nej, jeg har ikke overvejet det, jeg...
Jeg har tre børn.
Og et arbejde. Jeg er kirurg.
Javel.
Tag dig god tid.
Hvordan har du det?
Godt. Bare lidt træt.
Ja.
Kemoterapi hører ikke til det sjoveste.
Nej. Jeg talte med din onkolog.
Hun gav mig et referat, og kemoterapien har virket.
Ifølge dine scanninger har du reageret godt.
Du er hendes stjernepatient.
Og præmien er en mastektomi.
Din rekonstruktion bliver perfekt. Det bliver mit bedste værk.
I dag koncentrerer vi os om det præoperative,
og får vores onkolog ajourført.
Skal Maggie komme, før vi fortsætter?
- Diane, har du ikke fortalt hende det? - Det er for stressende.
Derfor skal hun vide det, for det bliver stressende for dig.
- Vi har været oppe at toppes i dag. - Som din læge,
kan jeg ikke lade det her fortsætte.
Det er skidt for jer begge. For alle.
- Bare ikke endnu. - Hvornår? Du skal opereres i morgen.
Bagefter.
Jeg kan blive opereret og så fortælle hende det,
og jeg kan sige, at jeg havde kræft, og ikke, at jeg har det.
Det er ikke en god idé.
Sådan vil jeg gøre det.
Er det forstået?
GREYS HVIDE VERDEN
Dr. Fields til Neonatal.
Bevarede dr. Avery dine spørgsmål?
Det gjorde han bestemt.
Diskuterede I alt? Selv størrelse?
Vi diskuterede alt, der var nødvendigt.
Så hvilket størrelse valgte du?
Jeg vil være forberedt. Jeg har omfavnet den samme
de sidste 30 år. Det er en stor...
- Maggie. - Det er en stor renovering.
Maggie...
Jeg vil ikke diskutere det med dig.
- Lad det ligge. - Fint.
Nå, men... jeg håber, du vil nyde at være et flot,
selvoptaget, ensomt menneske med fantastiske nødder.
Simpel modificeret radikal.
Jeg fjerner brystvævet, så lymfenoden,
og overlader rekonstruktionen til dig.
Det lyder godt.
- Vil du noget? - Jeg skal hjælpe dig i dag.
Nej, jeg bad ikke om en turnuskandidat.
Dr. Minnick har tildelt mig.
Okay, jeg taler med dr. Minnick, når jeg er færdig her,
men nej, jeg skal ikke bruge hjælp.
- Undskyld. Klar? - Ja.
- Vi ses i morgen. - Mange tak.
Er det Diane Pierce?
Nej. Det er ikke din patient.
Er det Maggies mor?
- Wilson, kom nu. - Jackson!
Hej.
Hvad fanden?
Hvorfor kan jeg ikke se min mors journal?
- Jeg er læge. - Ja, men hun bad om privatliv.
Jeg er hendes datter.
Hun kan ikke klare, hvad jeg mener om brystoperationen.
Hun er nervøs inden operationen.
Fortæller du mig nu, hvad min mor føler?
Hvad foregår der? Vær ærlig over for mig.
Du så, hvad der skete, sidst hun var her.
Jeg troede, vi kunne råde bod på det.
Jeg ville prøve, men hun har holdt mig udenfor lige fra starten.
Hvorfor gør hun det?
Det ved jeg virkelig ikke.
Er hun flov over brystoperationen?
- Hvorfor så gøre det? - Hun er bange... for operationen.
Hun har brug for støtte. For din støtte.
Så jeg opfører mig grimt?
Det er ikke det, jeg mener.
Okay.
Jeg skal prøve. Jeg lader det ligge. Jeg prøver.
Tak.
Bliver de kæmpestore?
Kom nu. Stol på mig.
Okay, tak.
Behøver jeg at minde dig om retten til privatliv?
Der er intet at diskutere.
Javel. Undskyld.
Nu ved du det. Jeg kan vel godt bruge dig.
- Kun, hvis du kan... - Det kan jeg.
Okay. Kom så. Forbered dig.
Vær sød at lukke døren.
Vi går den tur hver anden dag.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg var så vakkelvorn i dag.
Klem mine fingre, Elsie? Så hårdt, du kan.
- Flot. - Undskyld.
Er du den berømte dr. Clatch?
Ja, den ene af to.
Er I...?
Du arbejdede med dr. Raven.
Mind mig ikke om det.
Du var med til at udvikle hjertelungemaskinen.
Manden var en blærerøv og spasmager.
- Det er sandt. - Ja.
Var du der, da han tilsluttede et barn
- til morens kredsløb? - Okay, lad os koncentrere os.
Var jeg der?
- Ja. - Jeg gjorde det meste.
DeLuca, kør hende til CT og tilkald mig, når hun er færdig.
Okay. Dr. Clatch,
jeg vil med glæde vise dig, hvor du kan vente.
Nej, jeg bliver hos min kone.
- Stop. Du ved intet om hjerner. - Jeg ved nok.
Dr. Clatch?
- Følg med mig. - Ja.
Tilkald mig, når hendes prøver er klar?
- Hej. - Hold nu op.
- Med hvad? - At lade som om, vi er læger.
- Vi er læger. - Jeg er din mand!
Du kan ikke undgå mig og...
ignorere, at vi ikke har talt, og at der er ting...
- Jeg arbejder. - Du opfører dig...
som om intet er sket. Du stak af!
Du løb hjemmefra!
Fra din mand. Du er gift.
- Vi er gift! - Det ved jeg godt!
Vi sagde ja...
i medgang og modgang.
Amelia, at du...
løber bort og opfører dig sådan, sådan fungerer et ægteskab ikke.
Du skal fortælle mig det nu.
Kommer du nogensinde hjem, så vi kan få styr på det... eller ej?
Perfekt.
Du skal beslutte, hvad du vil.
For jeg ved det.
Jeg ved, hvad jeg vil have.
Og på et tidspunkt må du også finde ud af det.
Tag dig nu sammen.
Brød du dig ikke om, at hun var kirurg i starten?
- Jo. - Det gjorde han ikke.
Jeg var halvvejs igennem min turnustid, da Lewis sagde:
"Elsie, det her kirurg-halløj giver dig ingen venner.
Du må finde på noget andet at lave."
Jeg ville passe på dig!
- Men det gjorde du ikke, vel? - Nej.
- Godt. - For du vidste, hvad du ville.
Han forstår det!
Den var en anden tid dengang.
Det var det.
Okay, lad os give Clatch-parret lidt plads.
De er her ikke for at underholde jer. Smut.
Lad dem blive. Hvordan lærer de ellers?
De har travlt.
Her undervises på hospitalet, ikke? Så undervis dem!
Det er okay. Kom tilbage.
Jeg kan se på jeres udtryk, at det er dårligt nyt.
Så fortæl mig, hvor slemt.
Du har en hjerneblødning.
Akut kronisk subduralt hæmatom.
Du godeste!
Elsie, blødningen vil blot blive værre.
Den kan blive katastrofal når som helst.
Jeg kunne bore et hul i kraniet...
og lette trykket.
Med chance for, at det ville give mig lidt længere tid?
Ja, men dr. Shepherd synes ikke, det er en god idé.
Det sagde hun ikke.
Hun sagde ikke: "Jeg vil" eller "Jeg er nødt til."
Hun sagde: "Jeg kunne."
Det siger vi til patienterne, når vi ikke vil fortælle noget.
Beklager, unge mennesker. Timen er slut. Forstået? Okay?
- Hej! Hvordan går det? - Bryster.
Du må glemme det.
Mor vil have basketball-bryster. Prøv at glemme det.
Mors bryster igen?
Det får ingen ende.
Hvorfor vil hun skæmme sin krop?
Vil du vide det?
Mor lod mig først få hul i ørerne, da jeg var ti.
Hun sagde, at onani fik Jesus til at græde.
Hun sagde, at neglelak var for prostituerede.
Vil den kvinde have stripper-bryster? Jeg vil have en grund.
Sex er hendes grund.
- Hvorfor sige det? - Måske vil hun bare have at...
blusen sidder bedre.
Det er næsten forståeligt.
For at få mere sex.
Jeg spøger jer til råds.
Okay, undskyld...
Fortæl mig det en gang til.
Skal jeg bare... acceptere, at den her forfærdelige ting sker?
Skal jeg bare sige ja, give efter?
Beslutte at støtte min mor med G-skål?
Nej, du har ret.
- Du må have en grund. - Ja!
Hun kan ikke forvente, at du blindt accepterer det.
Du burde forlange en grund.
- Det er et dårligt råd. - Er det?
Hun skylder dig ingen forklaring,
og du bestemmer ikke, hvad hun skal med sine bryster.
Nej, jeg er...
- ikke... - Det er hendes krop. Hendes bryster.
Hun behøver ikke begrunde sin beslutning.
Du skal ikke kræve en forklaring af hende. Bare...
støt hende lidt.
Hvad har du gjort ved Richard Webber?
Intet.
- Er det virkelig slemt? - Okay!
Jeg kyssede Eliza Minnick, og han så det.
Hvad?
Jeg forstår hans vrede. Det er værre end det, jeg gjorde.
Hvordan? Du gav hans job til en anden.
Og du kyssede den, der fik det.
Min var en forretningsbeslutning. Du gjorde det personligt.
Det giver ingen mening. Hør, det har intet med ham at gøre.
Venner kommer før kærester. Jeg ville heller ikke tale med dig.
Det er... uprofessionelt og skuffende.
Du har bare skyldfølelse.
Du ved, du tog fejl, og prøver at trøste dig selv.
Bare du kan sove om natten.
Lewis, lad hende tale.
Jeg behøver ikke høre mere.
En vellykket operation vil bestemt vinde dig mere tid.
Men forskydningens størrelse sammen med din alder
og aspirinforbrug forringer prognosen.
Et indgreb er langt mere risikabelt for dig.
Så er det afgjort. Ingen operation.
- Intet er afgjort. - Men hun sagde...
Ja, men hvis vi ikke gør noget, dør jeg alligevel.
Det er bedre, end at jeg går herfra alene i aften.
Er du sød at lytte til mig?
Du skal ikke opereres.
- Undskyld mig, Lewis? - El...
Men jeg vil tale med min læge alene.
Dr. Clatch, skal vi drikke en kop kaffe?
Okay.
Hvad sagde du?
Elsie overtaler hende til at operere. Hun er stædig.
Jeg må tale med pigens chef. Han skal bakke hende op.
Hun leder neurologisk afdeling.
Hun er chefen, og hun er også stædig.
Dr. Clatch, jeg kender dr. Shepherd godt, og du kan stole på hende.
Hun lader sig ikke overtale, hvis hun ikke vil, okay?
Okay, kom.
Dr. Cooper til Ergoterapeutisk.
Kom.
Dr. Clatch, jeg er bange for, at du ikke vil overleve indgrebet.
Og baseret på din alder alene...
kunne det slå dig ihjel.
Eller det kunne vinde mig mere tid.
Jeg har brug for mere tid.
Jeg skal lære ham at være alene.
Jeg vil også have længere tid sammen med ham.
Er det ikke utroligt... at 60 år ikke er nok?
Friedman til Instrument-lokalet.
Jeg kan godt acceptere et nej.
- Lad være. - Jeg foretrækker det fremfor intet svar.
Hvorfor gør du altid det?
Hvorfor spøger du altid?
- Er du alvorlig eller ej? - Selvfølgelig er jeg det.
For jeg spøger ikke. Det er ikke sjovt.
Du presser på, men giver intet at vurdere ud fra.
Vi har talt om det her i flere måneder.
Jeg føler ikke, jeg kender dig.
Og alle, som jeg kender, der kender dig,
kan ikke lide dig.
Og du bliver ved at spøge, som om det ikke betyder noget.
Det passer ikke.
Jeg skal ikke beslutte mig. Du skal give mig en grund.
Vil du have en grund?
Ja.
Der er mange grunde til at kunne lide mig.
Faktisk.
Nævn en.
Jeg er nødt til at gå.
- Jeg troede, du ikke ville operere. - Det sagde jeg ikke.
Du sagde, det var en dårlig idé, og jeg beroligede Lewis.
Hvorfor det? Hun er min patient.
Jeg troede, du havde besluttet dig, eller ville tale med ham først.
Det er nok! Hold op, Owen!
Ikke mere.
De præoperative prøver var fantastiske, så der er kun to ting,
før vi sender dig hjem for at hvile.
Nummer et, du skal faste fra midnatstid, okay?
- Okay. - Og nummer to, vi...
fortæller det til Maggie.
Nej. Jeg sagde efter operationen,
- når kræften er fjernet. - Jeg opererer ikke,
medmindre, vi informerer Maggie.
- Det kan du ikke! - Jo. Jeg er din læge.
- Det er ikke op til dig. - Det ville være
et uansvarligt behandlingsforløb. Maggie er din eneste støtte her.
- Så finder jeg bare en anden læge. - Nej, du gør ej.
Hun sagde, jeg var den bedste.
Du stolede på hende, og det gør du også nu.
Det er okay at være bange.
Du behøver ikke at bekymre dig om Maggie.
Hun er ikke bange for kræft. Hun vil kæmpe sammen med dig.
Lad hende støtte dig.
Jeg burde have sagt det for længe siden.
- Det er ikke for sent. - Det er for sent.
Mor?
Er du klar?
- Maggie. Skat, jeg... - Det er fint, mor.
Held og lykke i morgen.
Jeg håber, dine implantater er alt, hvad du ønsker dig.
- Jeg får ikke implantater. - Det er fint, mor.
Jeg har brystkræft.
Jeg har brystkræft, og de foretager et mastektomi i morgen.
Hvad taler du om?
Hvad taler hun om?
Her.
Kom her, skat. Lad...
Sagde hun: "Jeg har brug for længere tid med ham?"
Det sagde hun.
DeLuca, sug der.
Gift i 60 år. Det er...
Det er aldrig længe nok.
Om det er 60 år eller seks uger.
- Det er aldrig længe nok. - De mennesker er en anomali.
Hvad? Kan to mennesker ikke have et langt og lykkeligt ægteskab?
Måske er det et urealistisk ideal.
60 år af godt, ondt og grusomt. Det betyder... alt.
Hvad er galt i at ønske det?
Intet.
Der er intet galt i at ønske det.
Saks.
Webber er vred. Og det har han ret til at være.
Men hvornår får det en ende?
Det løser intet at gå rundt og skule til mig.
Hvornår får den kolde skulder ende?
Tja, han skal nok blive god igen.
Shepherd letter trykket af hæmatomet. Vi krydser fingre.
- 60 skide år. - Ja, ikke?
Kan du klare det?
Da jeg sagde "ja", mente jeg "ja".
Selvom jeg ved, hvordan du er om 60 år.
Og hvordan vil jeg være, dr. Warren?
Dominerende.
Du er pensioneret og længes efter, da du styrede et helt hospital,
kostede rundt med mig, og Tuck og...
Tucks stakkels kone. Gud hjælpe den kvinde.
Du bliver ikke just en let sag.
Mig? Jeg bliver distingveret med grå stænk.
Og en af dem, der fortæller den samme historie igen og igen
og overdriver hver gang.
"Og så skar jeg kvinden op på køkkenbordet under et uvejr."
Kan du klare det?
Hvis historierne kommer med fodmassager.
Det er en aftale.
- Hej! - Hej.
Mætningsniveauerne har...
været stabile hele natten.
Hun er stædig, men hun har ret som sædvanligt.
60 år, det er ikke mange, der holder så længe.
Vil du vide hemmeligheden?
- Alle vi vide hemmeligheden. - Ja, hvis du har en.
Der findes ingen.
Vi fortsatte bare med at være gift.
Jeg ville aldrig have haft det liv, jeg havde, uden hende.
Så jeg forblev bare gift med hende.
Hvis der er noget andet, en anden hemmelighed...
så ved hun, hvad den er.
Jeg ved sgu ingenting.
For du holder aldrig mund.
Elsie!
Det er slut.
Jeg vil have adgang til min mors journal.
Jeg vil vide det hele.
Jeg vil sendes kopier af alle post op-rapporter, hver eneste prøve.
Ingen hemmeligheder.
Jeg ville fortælle dig det.
Hvordan kunne du lade mig tale sådan til hende?
Du kunne have standset mig.
Hvad er der i vejen med dig? Vi er venner. Hvorfor fortalte du mig det ikke?
Hvorfor sagde du det ikke bare?
Jeg er din ven.
Men jeg er også hendes læge.
Gå ind og ordn hende.
Neuro-tjek hver anden time og ring, hvis der er tegn på
- forhøjet tryk i hjernen. - Forstået.
Godt gået.
Tak.
Jeg var imod det, men du havde vist ret.
Jeg tror, du gav dem længere tid sammen.
Jeg er ligeglad med, hvad du tror.
Hold op, Amelia.
Du har ikke ret til en mening. Og du har ikke ret til at intimidere mig.
Intimidere dig?
Du har ikke ret til at stille ultimative krav om, hvornår jeg skal komme hjem
og beslutte mig.
- Okay. - I medgang og modgang.
Det sagde du.
Men gæt engang. Det her er "i modgang!"
Du kan ikke beslutte, at jeg ikke har styr på mig selv.
Du kan ikke gøre det til min fejl.
Jeg er træt af at være problembarnet, okay?
For det er jeg ikke. Du er lige så stort et problembarn.
- Du forsvandt! - Du kvæler mig!
- Det er ikke fair. - Virkelig?
Jeg ville gerne spørge Christina, hvor kvalt hun følte sig,
af dine behov, af dine baby-idéer, af hvad du vil have!
Okay!
Stop!
Ikke her.
Jeg ville have det samme som dig!
- Du sagde... - Hvorfor vil du have en baby?
- Har du spurgt dig selv om det? - Hvad?
- Hvorfor vil jeg have en baby? - Ja.
Hvad mangler du, som du ikke har,
som en baby vil bringe?
- En familie. - Du har en!
Du og jeg er en. Hvad ellers?
Hvad mangler du?
- Det er normalt at ønske... - Nej, du bestemmer ikke,
hvad er normalt.
Det ved du ikke!
Du søger en drøm, Owen.
Og når du får et barn,
så får du måske ikke, hvad du bad om.
Du får det, du bliver givet.
Og måske er det vidunderligt.
Og måske er det smertefuldt, og måske er det begge dele.
Jeg ved, du er bange, men...
Amelia, du vil blive en fantastisk mor.
Jeg var allerede en fantastisk mor.
I medgang og i modgang.
Støtter du mig i det?
Eller lever vi bare ifølge dine regler, dine "normale" regler?
For sådan er livet ikke.
Det er ikke et ægteskab.
Ikke et, der holder.
Hvordan har vi det? Bedre? Lidt mere...
Kl. 16.22.
Hvabehar?
16.22.
Hendes dødstidspunkt.
Når du vil anføre det.
Jeg så efter.
Dr. Fields til Administrationen.
- Okay. - Forstået.
Jeg synes, vi burde tale om, at du så Eliza og jeg.
Arizona, du har altid haft et aktivt kærlighedsliv.
Hvis det bekymrede mig, hvem du kyssede,
ville jeg ikke have tid til andet.
Okay, du er vred. Det mente du ikke.
Jo, jeg gjorde.
Nej, jeg gjorde ej.
Pokkers.
Sådan er jeg blevet.
Jeg er blevet en, der tager parti og tæller stemmer.
Det er grimt, bittert og snæversynet.
- Det her er Baileys værk. - Jeg er virkelig ked af det.
Du sagde, vi var på samme side.
- Jeg troede på dig. - Det var jeg. Det er jeg.
Jeg...
Jeg havde ikke forudset at føle sådan. Det var ikke bevidst.
Jeg har brug for lidt tid.
Jeg...
Jeg bliver god igen, men...
Jeg har sgu brug for lidt tid.
Tag dig god tid.
Jeg kan ringe til kapellet og ordne papirarbejdet.
Hej.
Hør, hun var 95.
De havde længere tid end de fleste.
De ville have mere tid.
Hun ville have længere tid.
Det var grunden til at foretage indgrebet.
Og vi fratog dem det lille vindue, de havde.
Ifølge Shepherd gjorde komorbiditeten det usandsynligt, at...
Hvorfor gjorde vi det?
Hvorfor gør vi det overhovedet?
Hvis vi ikke kan gøre, hvad vi lover, så...
Hvis vi ingen kontrol har...
hvorfor vover vi så at sige, vi har?
Jeg er forelsket i Jo.
Det er jeg måske. Jeg...
Jeg er ret sikker.
Ti stille.
Jeg vil have mere.
Okay.
- Hej. - Gå din vej.
- Undskyld. - Gå din vej.
- Hej. - Nej!
Det er okay.
Jeg har ikke en god grund.
Jeg forsøgte at finde en.
Så tænkte jeg: "Hvorfor kan jeg lide hende?"
Jeg er ikke sikker.
Siden jeg så dig første gang ved operationstavlen. Du talte med Pierce,
og hun fik dig til at le.
Jeg var lammet.
Så måtte jeg vente på, at du skrev dit navn...
for jeg måtte vide, hvem du var.
Så jeg har ikke...
en god grund til, at du kan lide mig.
Jeg prøvede ikke på at kunne lide dig. Jeg ville ikke.
Jeg vil bestemt ikke tænkte på dig konstant og...
starte tidligt, se dit navn på tavlen,
finde på noget, der får dig til at smile, så dine øjne gør den lille ting.
Nå, men det er derfor, at jeg spøger så meget og...
det afholder mig fra at sige den slags ting.
Så jeg har ikke en god grund.
Beklager. Gid, jeg havde.
Du burde invitere mig ud at spise.
- Vil du med ud at spise? - Ja.
Dr. Grey, dr. Pierce kalder.
Okay. Undskyld.
Endnu en underskrift her.
Har du en begravelsesforretning i tankerne?
Nej, vores kirke ved det måske.
Skal jeg udfylde alt det nu? Kan jeg gøre det i morgen?
Selvfølgelig. Alt kan vente til i morgen.
- Okay. - Er der andet, jeg kan hjælpe med?
Tja...
jeg har ikke en bil. Elsie og jeg kom...
i en ambulance.
Lad mig ringe efter en taxa.
Nej, det er fint. Bare...
sig, hvor jeg finder en. Jeg er helt forvirret.
Gå herud, drej til venstre og på hjørnet. Men...
Dr. Clatch, lad mig bare
- ringe efter... - Nej, jeg...
Jeg må selv finde ud af det nu.
Jeg... Okay.
- Tag hjem. - Tak.
Her. Det er til dig.
Tak.
Alting går i stykker på et tidspunkt.
Det gør vi alle. Sådan er loven.
Det er vi skabt til.
Min mor er syg.
Vi må se det i øjnene og acceptere det.
Og prøve at holde hovedet koldt...
så længe, vi kan.
GREYS HVIDE VERDEN
Tekster af: Christina Mohr